Цей запис є частиною Вид на парк, Як і Парки та відпочинок Ешвіля серіал, який досліджує історію міських громадських парків і громадських центрів – і гірський дух, який допоміг зробити їх унікальними просторами, якими вони є сьогодні. Читати далі із серії і слідкуйте за APR далі Facebook та Instagram для додаткових фотографій, майбутніх подій і можливостей.
Цей запис адаптовано з освітніх панелей на виставці Громадський центр Linwood Crump Shiloh, колишня школа для чорношкірих дітей, яку у 1970-х роках було перетворено на громадські розважальні заклади. Ще до адаптивного повторного використання він був центром громади Шайло з театральними постановками, зустрічами та спортивними змаганнями, які відбувалися всередині та за межами його стін.
Історичний Шайло![]()
Після Громадянської війни близько дюжини афроамериканських вільновідпущеників заснували початкову громаду Шайло на невеликій ділянці землі в районі сучасного Білтмора. Ці люди продали свою власність Джорджу Вандербільту та переїхали до нинішнього місця спільноти, назвавши його Нью-Шіло. У 2011 році на території Білтмора було додано маркер на честь Старої Шило-роуд.
У старому Шайло люди мали невелику сіонську церкву африканського методистського єпископату (AME), яка також використовувалася як школа. Вандербільт придбав церкву та акр, на якому вона стояла, у вересні 1889 року за 1,000 доларів. Невдовзі церква згоріла, і він замінив її новою, перенісши її та старі церковні могили до Нового Шило. Разом із місіонерською баптистською церквою Рок-Хілл і церквою Святості, охрещеною вогнем у Брукліні, вона стала наріжним каменем, з якого розвинулася громада. Вони продовжують залишатися невід’ємною частиною духовної, культурної та соціальної тканини мікрорайону.
Ранній Новий Шайло був сільською місцевістю з ґрунтовими дорогами та невеликими сімейними фермами. Найдавніші жителі жили на Вест-Чапел-роуд (спочатку відома як Логан-роуд), Вайт-авеню, Шайло-роуд і Бруклін-роуд. Рок-Хілл і Пітерсбург, сусідні афроамериканські райони, вже були засновані в той час, коли жителі Старого Шайло переїхали до нової громади, і сьогодні вони вважаються частиною Шайло.
Зв’язок Шайло з Білтмором тривав і після переїзду, коли багато мешканців, наприклад Самуаль Барнс, озеленювали територію або займали позиції на фермі. Інші працювали акушерками, вчителями, дантистами, власниками бізнесу та в ряді інших професій.
Розенвальдська школа![]()
Програму будівництва школи в Розенвальді фінансував філантроп Джуліус Розенвальд, президент Sears, Roebuck і Company. Він співпрацював з афроамериканським педагогом і активістом Букером Т. Вашингтоном, спочатку працюючи з Вашингтонським інститутом Таскігі, а потім створивши незалежний фонд для управління шкільною програмою. Після зустрічі в 1912 році вони побудували тисячі шкіл для чорношкірих учнів у 15 штатах. Розенвальдські школи, як їх називають, часто були першими школами в чорношкірих громадах і допомагали покращувати освіту на Півдні.
У Північній Кароліні було побудовано більше шкіл Розенвальда, ніж в будь-якому іншому штаті. Shiloh Elementary була однією з таких шкіл. Він відкрився як вогнестійка цегляна споруда з великим парадним ґанком. На головному рівні була бібліотека, оточена шістьма класними кімнатами, кожна з гардеробом, кабінетом і робочою кімнатою. У підвалі була їдальня, кухня, комора та туалет.
Розенвальдська школа була джерелом великої гордості для громади, і отримати її було непростим завданням. Мешканці Шило повинні були зібрати гроші, щоб відповідати гранту Розенвальда. Їм також довелося переконати місцевих білих і Освітню раду шкіл округу Банкомб у тому, що навчання чорношкірих учнів є важливим. Мешканцям довелося пожертвувати часом (потіти капітал) і припасами, щоб об’єднатися для спільної справи. Усе це сприяло почуттю успіху та спільності в школі.
Початкова школа Шайло![]()
Кілька разів на початку 1920-х років жителі Шайло виступали перед Управлінням освіти, щоб подати петицію про нову школу. Перш ніж подати заявку на отримання допомоги Rosenwald, інспектор шкіл округу Банкомб (BCS) мав вибрати план забудови, переконатися, що відповідне місце було забезпечене та визначити, що чорношкірі громадяни заклали достатньо власних коштів.
У 1927 році Рада освіти уклала контракт на будівництво школи з Луціусом Вільямсом, кочегаром Південної залізниці, який оселився в Шайло в 1913 році. Після своєї відставки із залізниці він став успішним підрядником і будівельником багатьох будинків у Шайло та Ешвіллі. Він був активним членом громади та служив членом шкільного комітету Шайло протягом кількох термінів.
Діти 1-8 класів із Шайло, Рок-Хілла, Брукліна, Ардена, Флетчера та інших прилеглих афроамериканських громад відвідували початкову школу Шайло, де викладали за стандартною програмою Північної Кароліни за використаними підручниками, наданими зі шкіл для білих. Випускники Shiloh Elementary пригадують чудових вчителів, які доповнили недолік підтримки BCS іншими ресурсами. Вони також включили інформацію про історію, культуру та літературу чорношкірих, яка не була частиною стандартної державної навчальної програми.
Студенти брали участь у різноманітних позакласних заходах, включаючи баскетбольні команди дівчат і хлопчиків, скаутинг, щорічний весняний фестиваль травневого дерева та бейсбол, спонсорований Лігою громади Шило. У відокремленому суспільстві того часу чорні жителі покладалися на школу як на соціальний і культурний центр.
Початкова школа Шайло закінчила свій останній клас у 1969 році. Після десятиліття пустування початкове крило Розенвальда було знесено. Розширення 1952 року залишається частиною нинішнього громадського центру.
База відпочинку Шило![]()
Наприкінці 1960-х і на початку 1970-х років більшість темношкірих шкіл в районі Ешвілла закрилися, а афроамериканських учнів зарахували до шкіл, які раніше складалися виключно з білих. Школи міста Ешвіль продано Бертон-стріт, Лівінгстон-стріт та Стівенс-Лі школи до міста Ешвілль, щоб використовувати їх як громадські центри парків та відпочинку Ешвілла (APR). Після їхнього успіху APR запропонувала орендувати Shiloh Elementary у BCS і відремонтувати будівлю та територію.
Початкові плани 1977 року включали поле для гри в м'яч, тенісні корти, дитячий майданчик і більше автостоянок на вулиці. Будівлю старої школи буде переобладнано у дворівневий заклад зі спортзалом, класами, ігровою кімнатою, кабінетами та універсальним приміщенням зі сценою та кухнею.
Використовуючи 623,000 1980 доларів із федеральних фондів розвитку громади, Центр відпочинку Шайло був офіційно відкритий у XNUMX році. APR керувала програмами відпочинку для всіх вікових категорій у центрі та здавала приміщення в оренду іншим некомерційним організаціям, які займаються оздоровленням.
Після багаторічної оренди місто Ешвілль придбало нерухомість за 250,000 1997 доларів США в 2000 році. APR розпочала значну модернізацію після угоди, а в XNUMX році відкрили новий дитячий майданчик і пішохідну доріжку.
Громадський центр Linwood Crump Shiloh![]()
Відповідно до заяви міської ради Ешвілла, у 2006 році центр було перейменовано на Лінвуд Крамп Шайло Рекреаційний центр на честь сильного громадського активіста та захисника дітей Шайло. Протягом багатьох років Крамп тренував місцеві футбольні, баскетбольні та бейсбольні команди. Його ніжно називали «мером Шайло», він був відвертим голосом громади та ніколи не уникав виносити проблеми громади на розгляд мерії.
Крамп прожив понад 50 років у Шайло, де він увібрав любов друзів і родини, яку повернув, працюючи над покращенням своєї громади за допомогою молодіжних програм, боротьби з комерційними посяганнями та інших зусиль. Він заслужив повагу широкого кола громадських лідерів завдяки тому, що мер Террі Белламі сказав на його похороні: «Кожному району міста Ешвіль потрібен Лінвуд».
У 2022 році APR завершила капітальний ремонт, який оновив більшу частину зовнішнього простору за допомогою нового ігрового майданчика, обладнання для фітнесу на відкритому повітрі, оновленої пішохідної доріжки, нового баскетбольного майданчика, покращеного дренажу м’ячного поля тощо. Також було відремонтовано критий тренажерний зал і фітнес-центр, а на даху будівлі встановлено сонячні панелі.
Хоча оригінальної будівлі Rosenwald більше не існує, дух засновників Шайло та всіх, хто прийшов після них, живе по сусідству з громадським центром Лінвуд Крамп Шайло, який є невід’ємною частиною культурної та соціальної тканини громади.
Щоб дізнатися більше про Шайло та Чорне коріння в Ешвіллі, прочитайте Дослідження ресурсів афроамериканської спадщини Ешвіля.
У вас є фотографії чи історії про громадський центр Лінвуда Крампа Шайло? Надішліть їх на адресу cbubenik@ashevillenc.gov тому APR може надихатися минулим, коли ми плануємо своє майбутнє.
Фото та зображення
- Учні початкової школи Шайло позують для фотографії біля школи, приблизно 1933 рік.
- Шайло, Візуальна історія художника Джозефа А. Пірсона висить у багатофункціональній кімнаті громадського центру. Картина присвячена п’яти головним пам’яткам громади Шайло. Велика біла будівля ліворуч — громадський центр Лінвуд Крамп Шайло. Громадський сад Шило можна побачити в центрі нижньої частини картини. Будівля з коричневим дахом — це місіонерська баптистська церква Рок-Гілл, церква Шило AME Сіон — червона будівля в центрі, а церква Бруклінської місії — невелика біла будівля у верхньому лівому куті.
- Оригінальне розенвальдське крило школи. Надано архівом університету Фіска.
- Бейсбольна команда 1958 року, спонсорована Громадською лігою Шило.
- Новий дитячий майданчик і пішохідна доріжка дебютували в 2000 році.
- Коли школи та церкви тимчасово перейшли у віртуальний режим під час пандемії COVID-19, Linwood Crump Shiloh Community Center став важливим центром для студентів, людей похилого віку, які залежать від готової їжі, і місцем, де можна залишатися здоровими, дистанціювавшись. Члени громади навіть зробили знаки ствердження, які розмістили по всьому району.